PAZI DA TI SE NE VRATI DUPLO
Ovo je priča o dječaku Miroslavu koji je u osnovnoj školi bio jako povučen dječak, bio je miran i šutljiv i nije bio toliko živahan kao drugi dječaci. Često su mu se rugali i vrjeđali ga, posebno Slavko koji je bio glavni u razredu. Svaki dan je zbijao ružne i uvredljive šale zbog njegovog izgleda, zbog toga što je bio povučen, Slavko je uvijek govorio za Miroslava da je čudak i nazivao ga ružnim nadimcima. Nitko mu od drugih učenika nije pomogao, ni stao na njegovu stranu, samo su se smijali. Miroslav je rekao da ga Slavko maltretira svakodnevno, učitelj ih je poslao kod psihologa, razgovarali su sa psihologom i on im je rekao da se pomire, no već za dva dana sve je krenulo iznova. Godine su prolazile i Miroslav je sve to trpio. Onda je došao kraj osnovne i oni su se razišli, otišli su u različite srednje škole. Miroslavu je tamo bilo odlično, no sa Slavkom je to druga priča. Dok je Miroslav imao mnoštvo prijatelja, sa svima se družio i bio omiljeni u razredu Slavko je vidio kako je to kada nasilnik postane žrtva. Sada je Slavko bio u njegovoj koži i nije mu bilo ni malo ugodno. Sada je njega maltretirao jedan nasilnik. Shvatio je da je veoma pogrješio kada je to iskusio na svojoj koži. Ispričao se Miroslavu i on je prihvatio ispriku ali to neće zacijeliti rane na njegovom srcu.

Marija Pongračić,1.a